![](https://ua.petrov.re/wp-content/uploads/2023/06/image-54.png)
Коли заходить мова про навколишнє середовище, у багатьох бізнес-лідерів це викликає насамперед асоціації з ризиком і можливостями. Коли йдеться про ризик, то найчастіше бізнес бачить собі за мету уникнення витрат, пов’язаних з якоюсь аварією, споживчим бойкотом або екологічним судовим процесом. Усе це стає дедалі ймовірнішим, бо діловий клімат стає дедалі бурхливішим і бурхливішим. Думаючи про можливості, компанії повинні порівнювати доходи від своїх інвестицій у багато можливостей, з якими вони стикаються щодня.
Усі компанії стикаються зі зростаючими вимогами до збереження природних ресурсів, що скорочуються, і зменшення забруднення навколишнього середовища для того, щоб адекватно реагувати на глобальне потепління і зберегти життя на планеті. Ці вимоги призводять до зростання витрат виробництва і продажів загалом, незалежно від галузі, в якій здійснюються інвестиції. “Зелений рух” зростає і має дедалі більший вплив. Громадяни та компанії вмотивовані споживати та інвестувати сумлінніше в системи, які ощадливо ставляться до повітря, води та енергії. І хоча більшість компаній бажає підтримати зелений рух, з технологічними інноваціями стає легше щороку довести, що інвестиції в екологічні ініціативи на рівні компанії приносять реальні плоди саме для їхніх акціонерів. При цьому, потенційно існує проблема надмірного капіталовкладення. Деякі компанії, серед тих, що пережили глобальну фінансову кризу, мають достатні кошти для інвестицій у нові проєкти, які не можуть дати гарантований дохід безпосередньо найближчим часом. Водночас, більшість компаній тепер визнає, що зростаючі ринки для чистішої енергії, води, їжі, транспорту тощо вже бачать реальні переваги від бізнес-стратегій та інновацій, що базуються на сталому розвитку. General Electric – одна з компаній, що намагаються отримувати прибуток, вирішуючи проблеми забруднення довкілля та постачання енергії.
Деякі інвестиції в екологічні ініціативи є розсудливими і мають бути серйозно розглянуті компаніями, тим паче, що зацікавлені особи – ті, у кого проблеми охорони довкілля мають високий пріоритет, дедалі гучніше висловлюються щодо того, як має вестися бізнес. Згідно з квартальним опитуванням McKinsey, проведеним у вересні 2008, ще більше керівників порівняно з попереднім роком сказали, що вони тепер розглядають проблеми охорони навколишнього середовища як можливості, а не як ризики. Керівники відповідали на запитання, відповіді на які мають найбільше значення для громадськості. Екологічні проблеми, включно зі зміною клімату, посіли провідні позиції на порядку денному вищих керівників, порівняно з попереднім опитуванням, проведеним роком раніше. Приблизно половина з 1 453 керівників обрала проблему охорони довкілля як одну з найважливіших трьох проблем, які, як вони очікують, привернуть найбільшу суспільну та політичну увагу і більшою мірою вплинуть на акціонерну вартість компанії.
Оскільки різні конкуренти, ймовірно, по-різному інвестують у зелені технології, перевага, принаймні в найближчій перспективі, буде за тими, хто манкує. На деяких ринках може знадобитися більше урядового регулювання і введення примусових заходів для того, щоб надати всім однакові правила гри. Кінцевим ефектом буде збільшення рівня турбулентності в межах і за межами окремих галузей. На перший погляд, компанії зі Сполучених Штатів та Європа, імовірно, будуть у менш вигідному становищі порівняно з конкурентами з менш розвинених країн, які і меншою мірою можуть, і меншою мірою хочуть інвестувати в “зелені” технології. Захід може спробувати використати це як виправдання зменшення своїх власних інвестицій, які можуть призвести до екологічно небезпечного результату для всіх.
Зрештою, вартість компаній, імовірно, зміниться, щойно фактори захисту довкілля почнуть впливати на результат їхньої діяльності. Короткостроковий ефект на грошові потоки загалом може не бути значним, проте в окремих галузях вплив чинників довкілля буде суттєвим. Оскільки країни і компанії починають наполегливіше говорити про екологічні проблеми, включно з обговоренням упровадження потенційно дорогих систем, що скорочують викид вуглецю, основні зміни у вартості компаній і галузей економіки будуть зрозумілішими і передбачуванішими. Критичним першим кроком має стати розгляд і визначення ступеня недотримання компанією поточних або передбачуваних регулювальних заходів (таких як плата за викиди вуглецю, нові стандарти, податки, і субсидії), пошук нових технологій і змін у вподобаннях споживачів і клієнтів, спричинених їхньою зростаючою екологічною самосвідомістю.
Керівні працівники повинні будуть зрозуміти, як ті чи інші зміни вплинуть на конкурентоспроможність компанії, вважаючи що інші компанії візьмуть нові бізнес-моделі та швидше просунуться до “зелених” технологій.
Щоб упоратися з будь-яким збоєм або хаосом, спричиненим турбулентністю проблеми охорони довкілля, найкращі компанії зрештою звернуться до всіх зацікавлених осіб, як громадських організацій, так і приватних осіб, по допомогу у формуванні стратегії сталого підприємства (Business Enterprise Sustainability (BES) strategy) так, щоб екологічно ефективні “зелені” рішення також забезпечили привабливі прибутки від “зелених” інвестицій.