![](https://ua.petrov.re/wp-content/uploads/2023/05/ru.jpg)
Зрештою, воно того не варте, щоб звертати багато уваги на своїх конкурентів. Чому не варто? Тому, що занепокоєння про конкуренцію дуже швидко перетворюється на одержимість. Що вони роблять просто зараз? Що вони збираються зробити? Як ми повинні реагувати?
Кожна дрібниця буде піддаватися ретельному аналізу. І це – жахлива уявна установка. Вона веде до шаленого стресу і тривожності. Такий стан розуму – не той ґрунт, на якому щось здатне рости.
Це, по-любому, безглузде заняття. конкурентний ландшафт змінюється постійно. Ваш завтрашній конкурент може бути зовсім іншим по відношенню до конкурента сьогоднішнього. Ви це не контролюєте. Який сенс турбуватися про те, що поза вашим контролем?
Замість цього, сфокусуйтеся на собі. Що відбувається тут і зараз – важливіше, ніж те, що відбувається там і тоді. Коли ви витрачаєте час на занепокоєння з приводу когось іншого, ви не можете витрачати цей же час на поліпшення себе.
Сфокусуйтеся занадто сильно на своїх конкурентах і ви розчините в них своє власне бачення. Ваші шанси на те, що ви знайдете щось свіже випаровуються, щойно ви підгодовуєте свій мозок чужими ідеями. Ви стаєте рекативним, а не вперед-оглядаючим. Ви починаєте продавати те саме, що й конкуренти, тільки пофарбоване в інший колір або в іншому корпусі.
Якщо ви збираєтеся створити “вбивцю” iPod або “ще одного” покемона, ви – вже мертві. Ви дозволяєте конкуренції встановлювати параметри. У вас не вийде зробити Apple ще “яблучним”, оскільки не ви, а вони визначають правила гри. І ви не зможете ніколи перемогти того, хто встановлює правила у своїй грі. Вам потрібно переписати правила, а не просто створити щось, трохи краще.
Не запитуйте себе, чи перемагаєте ви Apple. (або когось іще, хто там у вас у галузі – лідер.) Це – неправильне запитання. Це не битва на життя чи смерть. Їхні прибутки та збитки належать їм. Ваші – вам.
Якщо ви просто збираєтеся бути таким, як усі, навіщо взагалі тоді робити те, що ви робите? Якщо ви практично дублюєте конкурентів, то у вашому існуванні немає сенсу. Навіть якщо ви програєте, то краще терпіти поразку, борючись за те, у що ви вірите, замість того, щоб імітувати інших.